Vyrobilo filmové studio Sojuzmultfilm 1954
Podle stejnojmenné povídky A. P. Čechova (Čechonte)
NA LETNÍM BYTĚ
Scénář: Grigorij Lomidze
Skladatel: Nikita Bogoslovskij
Kamera: J. Golomb
Hlasy postav: V. Kussov (Pavel Ivanovič)
V. Šijan (jeho žena) V. Poprykin (Míťa)
Miluji Vás! Jste můj život, mé štěstí - vše!
Odpusťte mi mé přiznání, ale nemám již sílu trpět.
Přijďte dnes v osm do starého altánku.
Jsem mladá a hezká!
Oj! Jaká čertovina?
Hloupý dopis.
"Miluji Vás"...
Toho pravého si našla!
Já, děvenko, už odvykl takovým románkům...
Takové jsou ženy.
Jaký to musí být, bože odpusť, vrtichvost,
když napíše takový dopis neznámému
a navíc ženatému?
Ta dívka musí být velmi mladá a romantická.
Pavle Ivanoviči! - A?
Pavle Ivanoviči!
Nespíš?
Ne.
O čem přemyslíš?
Bolí mě hlava.
Bolí? - Ano.
Upřímně řečeno,
nejsem zas tak starý a ošklivý,
aby se do mě nějaká nemohla nezamilovat.
Bylo by zajímavé zjistit,
kdo ho psal.
Předevčírem, když jsem byl na procházce mezi dačami.
potkal jsem mladou blondýnku
ve světle modrých šatech.
Ona...
Ach ne, to nemůže být...
Ledaže...
Doufá, že přijdu.
Taková hloupost!
Nepůjdu.
Kvůli ní ne!
Kdybych nebyl ženatý, bylo by to v pořádku.
Ale jednou za život by nebylo na škodu to zkusit.
A žena?
Co s ní?
Chválabohu, osm let bezchybné služby.
Dost!
Celkem nepříjemné!
Půjdu, jí naschvál!
Ku-ku!
To...
To jsi ty?
Ano.
Já.
A to jsem já. - Promiňte, strýčku,
ale mohl bych vás požádat, abyste mě nechal o samotě!
Přemýšlím
o své kandidátské eseji
a přítomnost jiného člověka
mě rozptyluje.
Jdi někam do přírody.
Na čerstvém vzduchu se lépe přemýšlí.
A kromě toho
chtěl bych si tu na lavičce
oddechnout.
Není tu tak horko.
Vám se chce, strýčku,
spát.
A já
musím hloubat
nad mou esejí.
Esej je důležitější!
Míťo!
Prosím tě, Míťo!
Jsi mladší, měj úctu.
Jdi! Jdi!
Nechápu, co vlastně chcete?
Říkám nepůjdu, tak nepůjdu!
Odešla.
Uviděla toho ničemu
a odešla.
Všechno je ztraceno.
Ty lotře, ničemo, darebáku! Fuj!
Jednou za život mám příležitost, a ty mi ji zkazíš.
Podlaha je vydrhnutá.
Cože? Jaká podlaha?
Jaká podlaha?
Někteří blázni se bezdůvodně smějí.
Bylo nutné umýt podlahu.
Jak jsem se vás měla zbavit?
A aby jsi se nenudil,
poslala jsem stejný dopis také Míťovi.
Všechno!
Utřít nohy!
Konec